Jane! Jane! Siin ema.
Vaata mulle otsa!
Jane. Jane.
Ei! Ei!
Jumal tänatud.
Nägid jälle luupainajat, kullake?
Lähme teeme sulle ühe kuuma vanni?
Kas ma hiljem võiksin? Palun?
Hästi. Aga sa pead end valmis panema
enne isa tulekut. Tema nädalavahetus on.
Ma tean. Ma tean.
Mis see on?
Ma leidsin selle pööningult.
Kullake, sa ju tead, et pööningule ei tohi minna.
Vabandust.
Ära enam nii tee, eks?
Ma tean, kuidas sa end tunned.
November, aasta 1848.
Lootsin, et mitte keegi ei leia põhjuse
selle kirja avamiseks. Kui te olete avanud,
siis ma oletan, et väljaselgitamata
või isegi üleloomulikud sündmused
on aset leidnud.
Lugu nõid Bellist,
alati on arvatud, et see lugu on pikk.
Kuid see pole nii.
Palun, lugege seda kirja suure hoolega,
sest selle sisu võib teie elu päästa.
Kuhu sa nüüd lähed?
Ainult üks musi. - Ei, Joshua.
Jätke see noor daam rahule.
Püüdis ta sind jälle suudelda?
Kas sa ei peaks midagi tegema, preili Bell?
Anna andeks, ema. Mul olid mõtted mujal...
Kindlasti vaese Joshua piinamisest.
Sa peaksid temaga kenam olema, Betsy.
Naine peab hoidma meest oma varvastel.
Kas sa mitte seda ei õpetanud mulle?
Ma ei õpeta sulle selliseid asju, Betsy Bell.
Ma panen Joshua
elu lõpuni minusse armuma.
Siis parem lõpeta tema väärkohtlemine.
Arvad, et ma olin temaga liiga karm?
Ainult natukene.
Mida ma sinuta teeksin? - Närbuksid
ja lendaksid minema. Ära koolitööd unusta.
Ei unusta!
Tere õhtust, härra.
Minu kaabu, aitäh.
...siis James Johnson haaras selle, neelas veidi,
pühkis suu puhtaks,
siis haaras rihmadest
ja koheselt oli vanker lumevallis,
justkui kümme meest oleks haaranud. Kümme! Kümme!
Kuradist rääkides!
Arvasin, et eksisid juba ära! - Ma pole purjus,
et ma ei leiaks uuriripatsit üles.
Rääkisin neile möödunud talve vankri loost.
Ma olin... - Mitte veel!
...selle vankriga!
Tänu suure sõõmu hobuse- salvi neelamisest.
Kellele juua?
Juba kolm lina tuulde.
Vabandust, õpetaja Powell. - Kõik on korras.
Nad vaid lõbutsevad.
Theny!
Kas traditsioon pole mitte puuvõõrikuga seotud,
õpetaja Powell?
Jah, aga...
Elizabeth Bell, õpilasel pole sobiv
panna õpetajat sellisesse olukorda.
Sa tead seda paremini, kallis.
Jõulud on, isa.
Ja ma tahan vaid traditsioone õppida.
Kellelt seda veel parem õppida on kui õpetajalt?
Minu auõpilasel näivat
olema alati kõigeks vastus valmis, John.
Sooviksid tantsu teha, Betsy?
Las nad tantsivad, John.
Võin ma selle Belli tantsule varastada?
Ma luban, et ma varvaste peale ei astu.
John!
John...
Ma kuulsin hääli. - See tuleb pööningult.
Oravad?
Ei, liiga vali nende jaoks.
Juba kolmas kord, kui ma kuulen seda
öö jooksul. - Ma pole midagi kuulnud.
Sa magad nagu kott,
sa isegi ei tunne, kui ma voodist välja ronin.
Tunnen küll.
Kuula.
See lõppes. - Jah.
Mis see oli?
Kindlasti see nõid, kes üritab mind enne homset kohtuprotsessi ära kurnata.
Hammusta keelde, John Bell!
Ta on valelik tõbras! - Proua Batts!
Ta varastas mu maa.
Proua Batts,
me kuulsime
teie lugu.
Palun laske John Bellil lõpetada.
Me pakkusime talle oma töötajat, Samueli,
ja 100 dollarit laenu,
et vastutasuks kasutada tükikest tema maad,
mis on meie maaga kõrvuti. - Lisaks 20% kasumit!
Me arutasime seda!
Arutasime, kes kui palju saab.
Ma andsin teile kaks viljasaaki, mille eest maksta
ja te ei maksnud, vaid leppehüvitiseks andsite maa.
See oli aus hind.
20% kasumit?
Tol hetkel tundus see sobiv tasu olevat,
teades tema mainet.
John Bell,
te murrate kirikuseadust.
20% kasumit,
kiriku eeskirjade järgi
on see liigkasuvõtmine.
Preili Battsi maa tagastatakse talle.
Aga minu mets? Ta võttis selle ja müüs maha!
Maha võetud metsa te
tagasi ei saa, kuna te võtsite vastu raha
ja töötaja.
Aga ta murdis kirikuseadust.
Teil on 100 dollarit ja Samuel.
Maa kasumi saab John Bell.
Tema kaotus.
Ta kaotas väärika nime,
see karistus on piisav.
See pole aus!
See on nende karistus,
John Bell.
Oota kuni sa minu oma näed.
Nõid ei saa mulle midagi teha.
Hinda oma maad,
tervist ja toredat pere,
seni kuni saad.
Ma vannun,
et kohutav pimedus langeb su peale.
Nii sinule
kui ka sinu kallile tütrele.
Kate Batts,
teda kartsid kõik külaelanikud.
Kõik arvasid, et ta oli nõid.
Bellide perekond võttis needuse asja väga tõsiselt.
Tol ajal,
ei uskunud ma needustesse, kummitustesse ega vaimudesse.
Aga nüüd ma usun.
John.
On kõik korras, isa?
Jah.
Me saime ta kätte, isa. - Hundi?
Hundi?
Me lasime hirve.
Tule vaata, isa.
Isa!
Ma kuulsin.
Seal taga.
Hoia silmad lahti, on kottpime.
Emme! Emme! Emme!
Tule, ma hoian sind.
Betsy, mis mürtsatus siin oli? - Keegi on minu toas, ema!
Keegi on minu toas!
Tuul puhkus akna lahti. Ma panen kinni.
Ei! Keegi on minu toas.
Ta pääses sisse.
Näha pole küll kedagi, Betsy.
Kindlasti oli hiir.
Ma ei usu, ema.
Otsime su vennad üles.
Tule.
Otsime selle suure hirmsa hiire üles! - Jah!
On kõik terved?
Jah.
Lähme tagasi voodisse.
Sa oleksid võinud meid tappa.
Jah, see oli John.
Ta lasi musketi majja - Juhuslikult.
Ta lasi musketi majja, John!
Me ajasime ta minema.
Ma ei saa Kate Battsi mõtetest ära.
Mis tehtud, see tehtud!
Kirik tegi oma otsuse ja kõik,
viska see mõte peast!
Nonii, klass, kes olid need käskjalad,
kes pidid sõitma Concordi hoiatama, et britid tulevad?
Jah, Theny. - Paul Revere,
Samuel Prescott ja William Dawes. - Õige, Theny.
Kas neil ka see õnnestus, Betsy?
Betsy?
Hästi, klass, jätame selle hetkeks.
Ongi aeg vahetunniks. Viisteist minutit!
Viisteist minutit.
On kõik korras, Betsy?
Ma olen väsinud.
Meie majas on kuulda öösiti imelikke hääli.
Raske on magada.
Sööda mulle, kiiresti!
Betsy! - Betsy? Said viga?
Kuhu ta läks? - Kes?
Tüdruk, kes minuga kiikus.
Sa kiikusid üksinda, Betsy.
Kas sa nägid tüdrukut? - Ei.
Betsy! Ma olen siin, kallike. - Emme! Emme!
Emme! Emme! - See olen mina! Betsy!
Emme! - Betsy, emme on siin!
Emme! - Betsy!
Betsy! Betsy.
Ta puutus mind. - Kus?
Kes sind puutus? - Ma ei tea.
Ma ei näinud.
See oli kõigest halb uni.
Aga see oli nii päris.
Kõik on korras, John.
Ta nägi halba und.
Jää parem uuesti magama.
See oli kõigest halb uni.
See polnud uni.
Keegi oli katusel. - Mida?
Ma arvan, et Kate Batts saatis ühe oma orjadest meid kummitama.
Kui ma ta leian... - John!
Ma nüpeldan ta elu tolli võrra lühemaks!
Jumal küll. - Mis on?
John, vaata seda.
Kuradi raibe!
John!
John... Oota.
John!
Pea kinni. Me ei tea, kes seda tegi!
Mina tean! - Sa ei tea!
Kuula mind! - Batts ei tee mu tütrele liiga.
Mine aga pealegi! Ole loll!
Mis on need kaks asutust, mis on igas tsiviliseeritud ühiskonnas?
Kirik ja ... - Kirik ja haridus, just nii.
Ja see mees asutase need mõlemad meie ühiskonda,
oma raha ja kätega.
Ta ehitas kiriku ja kirik mõistis ta hukka.
Usury. Ma murdsin kirikuseadust.
Aga, isa... - Moraalne õelus.
Moraalne õelus!
Tema pakutud intress
oli natuke kõrgem kiriku eeskirjadest.
Aga kirikuvanem ei taibanud kellega tal tegemist oli!
James.
Poisid jäid lõpuks magama.
See on hea. Olgu nad õnnistatud.
Mõned peatükid
piiblist
hoolitsevad selle maja probleemide eest.
Vaiksemalt, James.
"Hannah palvetas ja lausus,
Minu süda ülistab Issandat...
Minu suu on vaenlasest suurem...
Kes ma olen? Üks taltsutamatu vaim, kes temaga rääkis.
...ja Jumal vastas,
Vaiki
ja tule sealt välja.
Vaim hakkas valjult nutma
ja lahkus."
Palun,
võtame nüüd kätest kinni.
Nagu kombeks, peame me seda palvust
kolm korda ütlema.
Kuri vaim, Jeesus Kristuse nimel,
vaiki
ja jäta see maja igavesti.
Kuri vaim, Jeesus Kristuse nimel,
vaiki
ja jäta see maja igavesti.
Kuri vaim,
Jeesus Kristuse nimel,
vaiki ja jäta see maja igavesti.
Kuri vaim, Jeesus Kristuse nimel,
vaiki ja jäta see maja igavesti.
Peaaegu kesköö
ja kõik on korras.
Ma usun, et maja on turvaline.
Ma olen kindel, et Kate Batts on selle segaduse
põhjustajaks. - Jah.
Mõni öö tagasi,
ma nägin midagi.
Üht meest, ma arvan.
Kõndis ringi.
Kes ta oli?
Ma pole kindel.
Kindlasti see õpetaja. Ta on ainus, kes läheduses elab.
Ega sa ei arva, et Richard vaatab Betsyt?
Ta on tema õpetaja, taeva päralt.
Halleluuja, Lucy.
Jumal vastas.
On kesköö ja sinu maja on vaikne.
Aitäh, James.
Tegin talle kaela, Lucy. - Tõesti?
Head ööd teile. - Head ööd, kallis.
Head ööd. Ma ei jälginud mängu, John.
Ma rääkisin sinu naisega. See mäng ei lähe arvesse.
Ära selles mind süüdista!
Ma panen nupud uuesti paika.
Ma ei mängi, kui sa sohki teed.
Ma ei tee kunagi sohki.
Minu käik.
Isa! Issi!
Tee uks lahti!
Betsy!
Tee uks lahti!
Appi!
Jeesus Kristuse nimel,
jäta järele!
Kõik on korras.
Kuri vaim, kummitus,
olemus - kutsu kuidas tahad,
see pole loomulik. - James, James,
kuula ennast. Sa pole kahe jalaga maa peal.
Mingi mõistlik seletus peab olema.
Kuula, Richard,
mul on dokumentaalselt tõendatud asitõend.
Joan Jordani tunnistus
nõidumise kohtuprotsessist
Olive Barthrami üle, Suffolki Maakohus,
aastal 1599.
Esiteks,
kraapimised seintel.
Siis koputamised.
Peale seda, lohistamine.
Ja siis patsutamine tüdruku
põsele
tosin korda.
Ega sa ei arva,
et see on kaugeltki selge,
et Kate Batts, õnnetu kohtuotsuse üle,
saatis oma orjad otsejoones sinu juurde?
Seda ma arvasin,
aga see polnud orjade töö.
Issand, ei! Ta lausa rippus seal!
Poole meetri kõrgusel!
Hea küll.
Kõik vahejuhtumid toimuvad öösiti
ja alati Betsy toas. Õige?
Just nii, õpetaja. - Oli pime.
Siis võisite te mitte näha teda,
kes teda hoidis. - Ta rippus õhus
tänu kellelegi, kes pole siit Maalt pärit! - John!
Ainus loogiline seletus on, et keegi hoidis teda.
Kedagi teist toas polnud.
Aga uks?
Nad ei suutnud kolmekesi ust lahti teha.
Öine vihm võis ukse kinni punduda.
Võimalik.
Ja need löögid?
Kuidas me neid ette kujutasime?
Vot see on poiste trikk.
Puhudes kuivatatud herneid läbi õõnsa kõrre.
Herne laskja?
Herne laskjaga
ei saa inimese nägu
nii vigastada.
Nägid sa, et keegi lõi teda?
Ei, ma nägin, et teda oli löödud.
Aga sa ei näinud, et keegi oleks teda löönud?
Selles see asi ongi. - Sama järeldus nagu
sa ei näinud, et keegi oleks teda kinni hoidnud.
Mis ka ei juhtunud,
siis on selge, et seal toas oli sagimine.
Me ei kujuta siin ühte ja sama asja ette.
Seal ruumis oli
midagi pöörast. - John,
kui koolinädal lõppeb,
veedan ma öö sinu majas
ja ma tõestan, et siin pole miskit muud,
kui keegi üritab sind hirmutada.
Tund on läbi.
Pange oma kivitahvel minu lauale, palun.
Betsy.
Tee kähku.
Me peame jõeni jõudma, enne kui pimedaks läheb.
Mitte täna, Joshua.
Me oleme seda juba nädalaid plaaninud.
Mul pole tuju.
Tule, Betsy. - Ma ütlesin ei!
Jäta mind rahule!
Mida sa talle ütlesid? - Ei midagi.
See läheb mööda, Betsy.
Miks?
Anna tagasi!
Mäletan mida?
Ei!
Ei.
Ei!
Ära!
Mis toimub, Lucy?
Mis toimub?
Richard, sa ei peaks vaatama. - Äratage keegi ta üles!
John!
Tee silmad lahti, John.
Hommikuks saab ta terveks, preili Bell.
Ja kuum mähis?
Las hoiab seda peal.
Betsy kannatab ilmselt vägivaldsete luupainajate üle.
Kas sa nägid mu õde?
Muidugi. - Arvad, et minu õde
nägi kõigest... - Kuula mind
veidike... - Tekk tõmmati ta pealt ära!
See polnud luupainaja.
Luupainajad võivad avalduda rohkem kui tavaliselt.
Inimesed kujutavad sageli ette,
mida nad on näinud... - Seda me ei kujutanud ette!
Sa olid seal, sa nägid!
See polnud loomulik! - Midagi kurja on siin.
See on usumõnitus!
Kes seal on?
Näita ennast!
Betsy, oled see sina?
Hävita nad, Issand!
Langege oma endi vandesse!
Tasa, James!
Hävita nad! Hävita nad!
Viska nad välja! - Näete kedagi?
Kes see on?
Issand, nad hakkasid sinu vastu!
Viska nad välja! - Lõpeta, James!
Narrid ei peaks seisma!
Nad ei peaks seisma
oma vaateulatuses!
Viska nad välja! Viska nad...
Lõpeta!
Mine põrgusse!
Olete te selle nõiaga tuttav, hr Johnson?
Ta mõistab Issanda sõnu.
Sellepärast ta kaduski.
Olid need read Matteuse evangeeliumist?
Oli see jah
või ei?
Markuse evangeeliumist?
Taaveti laul?
Miks sa siin oled?
Kas perekond Bellid häirisid sind?
Kas me näeme nüüd kõik luupainajaid?
Minu segadus. Ma koristan ära.
Anky, kas sa saaksid uksele vastu minna, palun?
Jah, proua.
Tere, Anky. - Zach.
Mida sina siin teed?
Preili Batts ütles,
et tooksin selle koti Bellidele. Ta ütles, et leidis selle oma maa pealt.
Head aega, Anky. - Head aega, Zach.
Kes see oli, Anky?
Zach, proua.
Kes töötab Kate Battsi juures? - Jah.
Ta andis koti, et ma selle teile annaksin.
Ma ei taha siia majja ühtegi tema asja.
Ta ütles, et see kuulub Bellide perekonnale.
Ei, ema.
See on Betsy oma. - Jah, preili Lucy.
Ja see on hr Belli särk.
Need on üle aasta juba kadunud. - Miks tal nende riided olid?
Mis on, Chloe?
Mida sa tead?
Ütle, mida sa tead.
Te olete kuulnud, et preili Kate kutsutakse nõiaks.
Kui nõiad saavad inimese riide pealt verd,
see tähendab,
et see inimene...
See inimene mis, Chloe?
See inimene mis?
See inimene...
See inimene sureb, preili Lucy!
See inimene sureb!
Ma põletan ära!
Ei, preili Lucy!
See teeb asja hullemaks.
Siis sa lased saatanal sisse!
Anna tagasi!
Jää seisma! Oota!
Palun, jää seisma!
Sa nägid luupainajat!
Kõik on korras.
Mis juhtus?
Ma ei mäleta.
Kunagi ei mäleta.
Peaksin ma sinu vanemad üles äratama? - Ei!
Palun. Palun, jää koos minuga siia.
Loomulikult, Betsy.
Paneme teki peale.
John!
Ma tapan ta! Ma tapan ta! - Ei, John.
Kui nad poovad sind tema mõrva eest üles, mis meiega siis juhtub?
Hullemaks ei saa enam
minna kui seda on praegu...
John, tahan, et sa mul alles oleksid, John Bell!
Aga minu elu ohverdus võib need piinad lõpetada!
Me leiame teise mooduse, John.
Me leiame teise mooduse.
Theny?
Jah, Betsy?
Kas sa usud Jumalasse?
Muidugi usun.
Aga sina?
Varem uskusin.
Betsy.
Ma nii kardan.
Ära karda.
Ma olen koos sinuga.
Head ööd, Betsy.
Head ööd.
Betsy...
Kas sa kuulsid seda?
Betsy...
Betsy, Betsy, Betsy, Betsy...
Betsy, Betsy, Betsy, Betsy!
Lase mind välja!
Betsy, Betsy, Betsy, Betsy! - Lase mind välja!
Betsy, Betsy, Betsy, Betsy!
Betsy...
Kaua ta sellisena on olnud?
Võib-olla 30 minutit.
Mitte rohkem.
Theny?
Saad sa öelda, mis juhtus?
Kõik on korras, Theny.
Ta nägi luupainajat.
Ta oli
hirmunud kellegi peale.
Ta hakkas
ennast lööma.
Ma äratasin ta üles ja siis...
Ja siis see
hääl...
Betsy! Betsy, kõik on korras.
Betsy! Betsy!
Tule siia! Tule siia!
Vaata mulle otsa.
Betsy...
Kas kuulsite?
Halb.
John...
Theny...
Lucy...
John Bell...
Räägi tõtt...
Mis on, Jumal? - Jäta ükskord järele!
Sa sured...
Pane ta maksma. - Ei, ei, ei...
Kes sa selline oled? - Kurb inimene,
kes oli kord õnnelik... - Keri põrgusse, Kate Batts!
Kallike!
Ei! Betsy, ei!
Betsy! Ei! Ei!
Betsy! - Ei!
Lõpeta! Ei!
See rääkis.
Sellel oli hääl.
Aga mida ta tahtis?
Miks peab selles Betsy kannatama?
Mida ta tegi, et ta nii vihastas?
Must hunt?
Noor tüdruk,
kes on ainult Betsyle näha;
vaim, keda keegi meist ei näe.
Kuidas nad omavahel on seotud? Olid nad ühesugused?
Rünnakud muutuvad aina hullemaks.
See räägib aina rohkem ja rohkem.
Üritasin talt küsida,
miks ta tuli.
Vastuseks oli alati vaikus.
Miks ta ei vastanud?
Oma elujooksul
olen ma rohkem head teinud kui halba.
Isegi pühakud
panevad mingil moel patte toime.
Kuidas sa lubad
minu perel
niimoodi karistada lasta?
See on Saatanlik!
Ma pakkusin sulle oma elu
hüvitisena.
Miks sa seda ei võta?
Ma anun sind.
Ma anun sind, Jumal.
Võta meilt see needus.
Võta mult elu.
Jumal hülgas mu, Richard.
See nõid ründab Betsyt,
samuti ka sind.
"Keegi, kes oli kord õnnelik."
Kelle kohta võib see käia?
Kate Batts.
Kõik viitab talle.
Kui tema ongi põhjus, siis miks sa ei võiks tulu
ja puidu talle tagasi anda? - Ma püüdsin.
Kaks kuud tagasi.
Ma saatsin Chloe tema juurde.
Raha käes.
Tema aga saatis tagasi.
Siis ta piinab sind.
Seni kuni ma suren.
See
olemus,
kas sa usud, et ta suudab sinu mõtteid lugeda?
Ei, ma ei usu.
Ei.
Aga ma usun, et ta
kuuleb meie jutuajamist.
Sellepärast ta igat meie liigutust teabki.
Aga see ongi temale ainus kingitus siin maalapil.
Udu on kohutavalt tihe. - Tulime heal ajal ära.
Me peaks varsti metsast väljas olema.
Betsy!
Kuuled sa mind?
Minge! - Läki!
Ta jõuab lähemale!
Ta kadus ära.
Kadus kuhu?
Ema?
Ma olen siin samas, kallis.
Ma nägin kohutavat luupainajat.
Te saatsite mind ära.
Ma ei saadaks sind kunagi ära.
Ema?
Jah, kallis?
Kas ma suren?
Ei.
Sa ei sure.
Puhka nüüd.
Puhka.
Kui see olemus
kuuleb meid koguaeg
ja on igal pool...
Siis
sellest pole pääsu.
Sa hoolid temast, kas pole, Richard?
Rohkem kui üks õpetaja peaks muretsema.
Miks sa nii ütled?
Ma olen sind teda vaatamas näinud.
See on tõsi,
mitte ükski pole
nii nägus kui teie tütar, Lucy.
Ma ei peaks...
Võib-olla peaksid.
Ma olen peaaegu 20 aastat temast vanem.
Samamoodi on minu ja Johniga.
Võib ta mind armastada?
Kindlasti.
Ma kardan ta pärast väga. Richard, palun, võta ta naiseks.
Sinu usk minusse on meeldiv, Lucy.
Palun.
Aga ma ei suudaks
hea südame- tunnistusega
teda kosida üksnes vaid tema kaitseks.
Anna andeks.
Peale seda ööd,
miski muutus.
Rünnakud Betsy vastu muutusid vähem vägivaldsemaks.
Olemus valas oma viha nüüd
Johni peale välja,
jättes Betsy peaaegu elutusse seisundisse.
John...
Ma tapan su... John...
Aita teda...
Aita teda, John...
Ta on nii noor... John... Ei!
- Aita teda... Ta on nii noor...
Aita teda... - Kallike.
Aita teda...
Sa sured...
Sa sured, John... Jah...
Kallike...
Sinu kallike... - Kallike...
Olemus ei lasknud kellelgi Betsyt aidata,
kui ta oli tema võimuses.
Tundsin end jõuetuna.
John poleks kuulnud.
Ta võitles.
Ja vastutasuks ta kannatas.
Sa tead
tõde...
Näed?
Tee uks lahti!
Betsy!
Betsy.
Emme...
Aita mind.
Betsy?
Kate Batts!
Kutsu oma vaimud tagasi.
Jäta mu pere rahule.
Võta.
Sinu nõutud võlg.
Ma anun sind.
Tee needusele lõpp.
Palun.
Ma ei pannud ei sulle
ega sinu perele needust peale.
Sa tegid seda iseendale,
John Bell.
Betsy...
Aita mind...
Betsy...
Aita mind...
Tuleta meelde...
Kallike.
Emme!
Minu ema oli alati raske unega.
Ma sündisin kurjuse ja
ja süütuse teel.
Osa tema hingest suri
ööl, mil John võttis talt süütuse.
Maksa talle kätte.
Maksa talle kätte selle eest, mida ta meile tegi.
Võta. - Aitäh.
Sa magad nagu kott,
sa isegi ei tunne, kui ma voodist välja ronin.
See on Betsy oma?
Minu segadus.
Ma koristan ära.
Peale seda ööd
ei kuulnud Betsy enam kunagi selle olemuse häält.
Ema?
Ema! Isa on siin.
Ma lahkun.
Hästi.
Ma armastan sind.
Mina sind ka. Head aega, ema.
Aita teda!
David?
David!
See film põhineb tõestisündinud lool.
Tõlkis: sendike subclub.future.ee